Innan du föddes var Amsterdam fängslat av en blomma.
Tulpanen.
De kom från Fjärran Östern och var så sällsynta och vackra-
- att folk miste vettet av att vilja äga dem.
Rika och fattiga spenderade och lånade pengar-
- för att delta i handeln med lökar som hela tiden steg i pris.
Det gällde framförallt de sällsynta strimmiga tulpaner-
-som kallades brutna.
En ny bruten sort dök upp ur intet och förändrade människors liv.
En vit blomma med en gudabenådad blodröd strimma-
-vände upp och ner på våra liv.
Mitt och min husmor Sophias liv.
Sophia!
Det är dags att gå! Abbedissan kallar!
Men allt det hände först när Sophia lämnade sitt liv på Sankta Ursulas-
- för att gifta sig med Cornelis Sandvoort.
Äktenskapet är en trygg hamn.
Och du får ett fint hus, en piga och du kommer att få barn.
Ge honom en arvinge, så blir allt bra.
Älska, hedra och lyd. Det blir bäst så.
I gengäld för Sophias uppoffring-
- fick hennes syskon fri lejd till Nya Amsterdam i Amerika-
- för att där bo hos sin enda levande släkting, en tant.
Så Sophia kom till barnhemmet barfota-
-men for därifrån i en vagn.
TULPANFEBER
Släpp inte ut hönsen!
TRE ÅR SENARE
En man vill lämna efter sig något av sig själv.
En son som ärver mitt namn och min förmögenhet.
Min lille soldat är slö i kväll. - Plikten kallar, herrn.
Ge mig din hand.
Så där.-Stå i givakt, herrn.
Cornelis, hälsa på min son och arvinge.
Gratulerar!
- Ni och er fru ödslade ingen tid. - Jag har hört att er fru ödslar er.
Nåja, inte i brist på försök.
Skicka tillbaka barnhemsflickan. Ni har försökt länge nog.
Jag ger henne ett halvår. Sen skiljer jag mig från henne.
Just det... Den där kvinnan i Utrecht frågar ständigt om er.
- Gör hon? Vad säger hon? - Hon undrar när ni kommer tillbaka.
Bara ett uns färg i detaljerna.
En kvinna som varit gift i tre år måste hålla sig intressant.
Annars blir livet tråkigt.
- Vet ni vem hon är? - Ja. Danae som uppvaktas av Zeus.
Nej, bleckslagarfrun Antonia Hocken. Hon vet ett och annat om målaren.
- Jaså? - Är det sant?
- Er klänning är klar om en vecka. - Tack, fru Overvalt.
Muskotnötter direkt från båten.
De vill ha 200 per tunna. Lukta.
Bra kvalitet. Men de lägger i snäckor för att göra tunnorna tyngre.
Bandaneserna har fuffens för sig.
Bjud 85.
Jag vill att alla tunnor som står på kajen ska öppnas och inspekteras!
Det här var en lycklig tid för mig och jag ville inte byta med Sophia.
Hon behandlade mig som en syster, men husbonden såg mig knappt.
Fisk igen, Maria? Vi kommer att få fenor.
- Ni tycker om sill i söt ättikslag. - Men fisk tre gånger denna vecka?
Och flera gånger förra veckan, vad jag minns.
Varför? Är du kär i fiskhandlaren?
Ska jag komma i morgon?
Ja. Men bara om du älskar mig.
Jag älskar dig, Maria.
Tack.
- Adjö. - Adjö, Willem. Gå!
Gå!
Jag tror att min lille soldat är redo i kväll.
Snälla du, ljuset.
Jag måste köpa något hos apotekaren. Har du börsen?
- Fråga efter något som livar upp er. - Jag borde fråga dig.
- Vad tar du för att bli så munter? - Inget som han säljer, frun.
Det var skönt för henne att komma ut ur huset och bort från sin make.
Är det här doktor Sorghs hus?
Sorgh själv till er tjänst. Vill ni stiga in?
Känner ni fru Overvalt? Hon är min sömmerska.
Hon sa att ni är läkare i kvinnliga mysterier.
- Ni kan lita på min diskretion. - Det är svårt för mig.
- Låt mig hjälpa er. Hur sent är det? - Hur sent är vad?
- Nej. - Vad sa fru Overvalt till er?
Hon sa att ni ska hjälpa mig att bli gravid. Ge min man ett barn.
Just det, fru Overvalt, ja...
Nu minns jag henne.
Min man avlade två barn med sin första fru.
Gud tog dem alla tre för åratal sen. För många år sen.
Cornelis är gammal, men han är väldigt villig.
Han räddade mig från ett liv i armod och jag måste tacka honom med en son.
- Jag kan inte. Kan ni hjälpa mig? - Självklart.
Den här vägen.
Tack.
Där är sängen. På rygg eller framifrån?
- Jag ber tusen gånger om ursäkt. - Hur vågar ni!
Älska varandra av hjärtat med uthållig kärlek...
...ni som fötts på nytt, icke av förgänglig säd, utan av oförgänglig-
- genom Guds levande ord, som förbliver.
Ty allt kött är såsom gräs-
- och all dess härlighet som gräsets blomster.
Fina grishuvuden!
Jag tar fyra kotletter och en höna för en gulden.
Upp med hakan, Simon.
Tack så mycket.
För dessa dina rika gåvor, i nöd och lust, nu och för evigt-
- må dina tjänare vara i sanning tacksamma. Amen.
Amen.
Jag har beslutat att anlita en målares tjänster.
En porträttmålare.
Därför har jag lejt Mattheus.
Han har sökt igenom konstvärlden efter en lämplig kandidat.
Vi ses i kväll på värdshuset!
Jag behöver två horor i morgon. Ta med en vän. Jag målar en krogscen.
- Jag är Paul Nassaus krögardotter. - Nassau är urusel på krogscener!
Han har hittat en konstnär som är nykter, flitig och hederlig.
Hans namn är Jan van Loos.
Han är en av Amsterdams mest lovande unga konstnärer.
Så hans pris är fortfarande skäligt.
Min skridskoåkarscen.
- "Lasarus uppväckande". - Jag är den blinde tiggaren.
"Fyllbultens förfall."
Tack för att ni visade era verk. De är bra, men saknar lidelse.
- Ni blir en stilig... - Ligger det lite fåfänga bakom det?
Nåja, lite fåfänga.
När allt annat om mig är glömt så säger de:
"Titta där på den turgubben. Hade han inte en vacker ung fru?"
Ja. Ett dubbelporträtt. Cornelis Sandvoort och hans fru Sophia.
Lidelse!
Gosse, vad plakat jag var.
Jan, jag har en beställning till dig.
Dubbelporträtt. Cornelis Sandvoort och hans fru.
Pepparkungen. Han är en uppblåst pladdergubbe, men det är 50 gulden.
- Var är mina pengar? - Du får dem snart.
Så i skepnad av en kämpande ung konstnär med hyfs och stil-
- kom omvälvningen in i Cornelis Sandvoorts hus.
Jag har ett bokat möte.
En glob för världshandeln.
En våg för vägandet av våra synder på domedagen.
Och Döden som minner åskådaren om "Fåfängligheters fåfänglighet!"
Men vad vore porträttmålarna utan en liten smula fåfänglighet?
Så här, tror jag.
Och jag här.
Nej.
Här.
Tillåt mig.
Stå stilla.
Jag såg framtiden i spegeln den dagen.
Men jag visste det inte.
Ja, använd nu er pensel för att fånga min fru.
- Hur går affärerna? - Det är ni som är affärsman.
Ja, vår holländska republik är världens rikaste nation.
Utbud och efterfrågan. Det styr allt.
Munnen.
Muskot, kanel, kryddnejlika, kinesiskt porslin.
Och allt är säkrare än tulpanlökar.
Men så klart, min bästa investering var min Sophia här.
Cornelis, hur kan du?
Vi ses där inne.
Första gången? Köpa eller sälja?
Talar vi om tulpanlökar? Köpa.
Rätt svar. Följ mig.
Jag struntar i formaliteterna.
Tack, Root.
Tystnad, mina herrar! Hör upp! Jag kan inte höra mig själv tänka!
Willem kastade sig huvudstupa ut i något han bara hört rykten om.
Tulpanmarknaden.
I krogarnas inre tjänades och förlorades enorma summor-
- när folk satsade på blommors färger.
- Han riskerade allt för oss. - Herr Prater, accepterar ni budet?
- Budet är accepterat. - Tack!
Prater är agent för Sankta Ursula- systrarnas tulpanträdgård.
- Hur mycket har ni att satsa? - 18 floriner.
Det kan ge er ett par enfärgade. Prater har ett parti vita på ingång.
- Var inte rädd för att bjuda. - Är vita en bra investering?
Hela marknaden ökar i värde. Du kan inte misslyckas.
Ett parti vita utbjudes till försäljning av herr Prater här.
Var är de?
De ligger kvar i jorden ett tag till. Det är ägarbeviset som säljs här.
- Sju där bak. - Åtta här uppe!
- Tio här, herrn! - Tio från nykomlingen längst fram.
- Vem bjuder elva? - 13!
13 från damerna i trappan!
- 14! - 16!
17? Någon?
- 18! - 18! 18 från den unge mannen.
Hör jag 19? Inte? Herr Prater, budet är 18 floriner.
- Budet accepteras. - Ert!
Bra gjort. Gå och hämta ägarbeviset.
Herr Prater. 18 exakt. Tackar allra mjukast.
- Utmärkt. - Tack, herrn.
- En utmärkt investering. - Gratulerar.
- Vad ska ni bjuda på sen? - Jag bjuder er farväl.
Ja, ja, vår kyrka har upphävt sitt beskyddarskap av målare-
- och nu odödliggörs vår vardag i altartavlornas mustiga färger.
Vi står och stirrar ut ur våra liv. Det är målningar av tystnad.
Cornelis, låt honom tänka.
- Han är en konstnär. - Det hoppas jag verkligen.
Ögonen. Handen.
Snälla ni, bryt inte posen.
Lite trångt.
- Var vill du ha mig? - Stå här.
Upp med hakan.
Nej, din haka!
Gerrit. Stå stilla.
- Platt. - Gerrit!
Vad är det?
Den där målaren... Jag vill inte ha hit honom igen.
Han kommer först om två veckor. Mina dagtimmar är reserverade.
Jag vill inte ha honom här. Jag vill inte att han målar oss.
- Varför inte det? - Det är farligt.
För vår ställning i Guds nåd. Det är fåfänglighet.
Guds nåd? Kom här, så sätter vi oss.
- Vad är det egentligen? - Det är för dyrt.
- Inte farligt, men dyrt? - Jag tycker inte om honom.
Du är ett virrvarr av orsaker.
- Han är oförskämd. - Han är ju konstnär. Men, du...
Jag kan betala honom och leja en ny. Amsterdam kryllar av konstnärer.
Jag lejer Thomas de Keyser.
Ja. Lej honom. Vem som helst.
Fundera på det. Om du fortfarande tycker likadant nästa vecka, så...
Fortare, ditt liderliga stycke!
Fortare! Fortare!
Avfyra kanonerna! Mina benknotor skakas i bitar!
Gud förlåte mig. Det där måste vara syndigt.
Jag har ändrat mig.
Jag vill inte ha en ny målare. Låt den mannen komma tillbaka.
Åh, ers nåd. Kan jag få tala med er kokerska?
Båda två är hemma.
Förlåt.
Åh, dina händer...!
Åh, Maria...
Willem.
Willem, du har blivit bestulen. Den är tom.
Vad är det?
Det där betalar vårt bröllop.
Med sex barn vid vårt bord. Som vi sa.
Men du har inte gjort något dumt?
Gomez erbjöd mig lökarna för priset på en ny vagn med bra häst och allt.
Det är vansinne. Det strider mot allt förnuft.
Är det inte utbud och efterfrågan som med allt annat, Cornelis?
Om muskotnötter växte som musslor hade man fått en tunna för en florin.
Jag visste inte att jag var gift med en finansfilosof.
- Herrn? Kan vi prata? - Ursäkta mig.
Rör er inte.
Det är den blå färg som de italienska mästarna använde till Jesu moder.
Vet ni varför de klädde Jungfru Maria i blått?
För att det är renhetens färg.
För att det är den färg som kostar mest.
Ultramarin. Blå från andra sidan havet.
Från en blå sten från ett enda avlägset stenbrott.
Fingret.
Gud hjälpe mig. Jag är förälskad.
Jag ska till fru Overvalt, min sömmerska.
Jag frågade inte.
Är herr van Loos hemma?
Han är inte hemma.
Det var inte viktigt. Jag skriver till henne.
Han tog sitt eget liv på grund av en tulpanlök.
Vad har du där?
Jag har fått brev från herr van Loos.
Har målaren skrivit till dig? Vad har han att skriva till dig om?
Låt mig se.
Vilken fräckhet! Målaren skriver för att be om mina tulpaner.
Vad säger du om det? Din veckolön hade inte räckt för att köpa dem.
Det säger en del om min lön.
Han vill bara låna dem innan de slutar blomma.
Herrn borde låta honom låna dem. Om ni vill att de avbildas.
Du kan ta dem till honom i morgon bitti.
Det är den första i morgon. Jag har planer med min mor.
Frukosten står under en ostduk i skafferiet.
Nåja, min älskling, kan du gå till herr van Loos med mina tulpaner?
Säg att jag vill ha tillbaka dem senast i sluten av dagen.
Ni kan vila, herr Sandvoort.
Får jag?
Min fru säger att vårt porträtt behagar.
Ni har fångat hennes skönhet såväl som hennes oskuld och renhet.
Min fru avskyr komplimanger om sig själv.
Är det så, fru Sandvoort?
Varsågod.
Först att blomma, först att falla.
Syster! Abbedissan, tack.
- I trädgården. - Tack, tack.
Ni är sen, unge man. Och Gud hjälpe oss, ni stinker fisk!
Herr Prater säger att ni är duktig. Vi låser porten när solen går ner.
- Jag är Willem Brok. - Kan ni stanna med vinden mot er?
Jag köpte ett parti av hans vita. Beviset ska kontrasigneras här.
- Så ni är inte råttfångaren? - Nej.
Vill ni vara snäll och ta mig till abbedissan?
Om ni inte har en penna och ett bläckhorn på er, följ mig.
Är det här ett barnhem?
Vi tar in dem från gatorna, ger dem mat, utbildar dem-
- och skickar ut dem för att arbeta som kökspigor, diskerskor.
De hittar män eller något värre. Eller stannar här som noviser.
Maken till fräckhet!
Det var bättre. Inget illa ment.
En röd och gul Gouda. Inte så sällsynt, men vår finaste tulpan.
Den lila och vita Lord står över Goudan.
Men högst står den röda och vita. Den är sällsynt.
Vi har odlat tulpaner här i åratal. Enfärgade tulpaner säljs i mängder.
Jag gav 18 floriner för dessa vita.
Man sa att om värdet ökar så är de om en månad värda det dubbla.
Få se.
Abbedissa är en hederstitel.
Jag förstår. Förlåt mig.
"50 vita, har precis börjat blomma. W. Brok." 18 floriner?
För en månad sen hade ni fått dem för tio.
Vackra.
Vad är det där? Den där.
Ett mirakel.
Det är en bruten.
En bruten?
Herr Prater.
Ni verkar ha sålt 49 vita och en röd och vit för 18 floriner.
Gud förlåte mig.
Det kanske Gud gör.
Men jag önskar att Hans vägar som omväxling var mindre outgrundliga.
Klipp av blomman och sälj löken. Ni har en sällsynt tulpan.
Vem är du? Det här är Willems distrikt.
- Inte längre. Han sålde det till mig. - Sålde han sin licens?
Och sin korg. Vad vill ni ha i dag? Färsk braxen?
Vad sägs om en bit ål? Jag har en fin, tjock ål.
- Är du inte klar? Klockan är sju. - Jag vill inte gå.
Men du tycker om att spela kort hos Steens. Sist vann du.
Jag mår illa. Du kan gå.
Min kväll är förstörd. Då får vi väl stanna hemma.
Nej, jag vill att du ska gå. Jag får det bättre själv. Snälla.
De är dina gamla vänner. Jag mår bättre om du är i gott sällskap.
Jag är hemma innan väktaren blåser i trumpeten.
Budet är på 810 gulden. Är vi klara?
- Och 20! - 30!
40!
- 50! - 60!
70!
- 80! - 900!
910!
Är vi klara? Bjuder någon 920?
920. Tack, herr de Bye.
Herr Brok, 920 gulden. Accepterar ni budet?
- Ja, herrn, det gör jag. - Såld!
Bravo, herr Brok. Hur mycket fisk måste ni sälja för att få 920 gulden?
Hur vet ni att jag säljer fisk?
- Har ni redan döpt er blomma, Brok? - Ja. Admiral Maria.
Ni är en förmögen man nu. Gud älskar er, herr Brok.
- Han måste älska min Maria också. - Min Maria nu.
Nej, hon är min blivande fru. Vi ska gifta oss snart.
Jag skulle stanna efter 800 floriner. Det är mer än nog för mig, så...
Till de föräldralösa. Jag ber.
- Nej, absolut inte. - Ska jag hjälpa dig, raring?
Priset sjunker om Admiralerna blir lika vanliga som tusenskönor.
Om inte, så fördubblar ni pengarna.
Nästa objekt till försäljning: en enda Alexandra-lök!
Maria!
Det barnet behöver en droppe genever. Min mor sa alltid det.
Mitt fina sto är dräktigt-
- och bankiren de Lesseps erbjöd mig en premie för att få köpa fölet-
- för tio Admiral de Keys-tulpaner när det föds.
- Sa ni ja? - Självklart. Det är gratis pengar.
Vad tror ni, Cornelis?
Jag tror att de Lesseps måste tro att tulpanerna är värdelösa...
...värdelösa när han får ett fint föl för dem.
- Jag älskar dig. - Jag älskar dig.
När jag gick härifrån tänkte jag att en gång måste räcka för mig.
Men då såg jag dig igen och tänkte: "Nej, två gånger."
"Gode Gud, jag ber, två gånger."
Låt mig få titta på dig.
Rör dig inte.
- Nej, Jan. - Det tröstar mig när du har gått.
- Du har stulit mitt hjärta. - Och du har stulit mitt.
- Berätta om din familj för mig. - Ingen har bett mig göra det förut.
Mor och far dog när jag var liten. Mina enda släktingar bor i Amerika.
- Vad gör du? - Cornelis kommer hem tidigt.
- Gå inte. - Jag måste.
- När kommer du tillbaka? - I morgon? Jag vet inte.
- Du älskar mig väl? - Ja, jag älskar dig.
Jag kommer ihåg dig, raring.
Någon har firat rejält, va?
Nej. Nej, mitt liv är slut.
Säg inte så.
Du är en väldigt stor pojke. Har du något till mig i dina byxor?
- Bara lite...? - Nej, stick!
Nej!
Var är den vidriga lilla horan? Var är hyndan som stal min börs?
Det är min lillasyster som du kallar hora!
Gossar! Här är en åt er!
Låt flottan ta honom!
- Välkommen till flottan, matros. - Det tar dig ett år att komma hem.
Min lille soldat är redo igen. Sophia?
Försvunnit?
Försvunnit vart?
Ingen vet. Det går rykten om att han har gått till sjöss.
- Jag trodde att han älskade mig. - Min stackars Maria.
- Det är inte allt. - Vad är det?
Jag är med barn.
- Visste Willem? - Nej.
Vad ska jag göra?
- Din familj... - I Friesland. Jag skulle dö av skam.
Min far skulle ändå inte släppa in mig i huset.
- Ska ni kasta ut mig? - Nej! Vad kan jag göra?
När min man hör det kommer han...
Jag bevarar din hemlighet så länge jag kan.
Jag vill helst inte göra detta, men om ni kastar ut mig-
- berättar jag för er man vad ni har haft för er.
Jag berättar det för honom.
- Hur vet du? - Hur jag vet?
Jag berättar för honom. Om vi sjunker så sjunker vi tillsammans.
Det skulle du inte göra.
Snälla Maria...
Ja, jag sa det. Och jag skämdes.
Jag kände skammen i mitt blod.
Den är klar. Vill du se?
Den är bra gjord.
Vad är det?
Maria vet om oss.
Och hon ska berätta för Cornelis.
Cornelis.
Vad gör du uppe?
Gud tog ett barn och skonade min fru.
Och när hon låg i barnsäng igen och skrek-
-kunde jag inte slå tanken ifrån mig.
Vilken tanke?
Gud hörde mig och straffar mig fortfarande-
- för att jag inte alltid behandlade henne väl.
Det var inget du rådde över.
Jag bad om att barnet skulle skonas-
-och inte...
Om det skulle bli någon av dem, att...
...skona barnet och ta modern.
Och Gud straffade mig genom att ta båda.
Gud har förlåtit dig.
Jag tänkte inte berätta det redan nu.
Jag ska föda vårt barn.
Du...
Min rara, min rara Sophia.
Prisad vare Gud!
- Maria, gick det bra? - Förlåt! Var den värdefull?
- Ovärderlig. Ett halvår av din lön. - Cornelis, det är bara en vas.
Den är en av ett par, så säg inget mer om det.
Jag har smidit en plan för att rädda oss båda.
Du gömmer din mage och jag kan stoppa in en kudde i klänningen.
- Och sen när barnet föds då? - Vi har barnet i huset där du är.
Cornelis får barnet, Maria behåller jobbet och vi kan vara tillsammans.
- Är du galen? - Du måste lita på mig.
Hur? Hur ska vi...?
- Hur gör vi med läkaren? - Jag känner en läkare.
Doktor Sorgh.
I salongen. Och ta med en skål varmt vatten.
God morgon.
- Doktor Sorgh. - God morgon. Och hur mår vi i dag?
- Blod på lakanet. - Bara en droppe. Det är ingenting.
Hur slår ert hjärta, fru Sandvoort? Tillåt mig.
Fint. Varken snabbt eller sakta.
Allt är bra, men det är bäst att jag gör en undersökning bara utifall att.
Upp med fötterna.
Cornelis, kan du se varför Maria inte kommer med doktorns skål?
Är allt bra, min älskade?
- Allt är bra, herrn. - Tack gode Gud.
Har ni några särskilda anvisningar?
Mycket vila på dagen, mycket frisk luft...
...närande soppor, mjölkdesserter.
Ja, så klart. Viktigast av allt...
Det är en absolut nödvändighet på grund av fruns klena hälsa.
Inget äktenskapligt umgänge innan barnet har fötts.
Ja, jag är rädd för det. Jag rekommenderar skilda sovrum.
Om modern störs i onödan på natten fruktar jag för barnets väl och ve.
Om ni säger det så.
Vad gäller barnet, dess kön... Vilka tecken ser ni?
Lukta. Blir ni illamående?
- Nej. - En pojke.
Tror ni det? En pojke!
En pojke? - Maria, är du snäll och stannar?
- Cornelis, jag känner mig lite blyg. - En pojke!
Hur är det med dig i dag?
Mår du bra?
Upp med fötterna.
- Är det nödvändigt? - Inte direkt.
En gammal vana.
- Hur mår du? - Jag mår illa.
Ja, du är gravid.
Tror ni två verkligen att ni kan klara det här?
Vad har vi för val?
Vilket spel.
Tycker fru Overvalt att det är verklighetstroget?
Ja. Ja, han har fångat axelsömmen och bystlinjen.
Manschetterna är mindre bra, men fållsömmarna är fina.
Men vad tycker ni om likheten?
Han har fångat dig, Sophia. Vad gäller Cornelis...
Med en äldre man som Cornelis kan en likhet bli för mycket av det goda.
Det är för mycket "vinter och vår".
Det börjar synas på dig, kära du.
Ett brådskande ärende kallar mig till Utrecht.
Jag kan bli borta i ett par veckor.
- Sophia, låt Maria göra det där. - Vi klarar oss, Cornelis.
- Min stackars älskling... - Det är normalt de första månaderna.
Snälla, gå. Det är ingen fara. Det är ett billigt pris att betala.
Kvinnan i Utrecht frågar jämt om er.
Hon undrar när ni kommer tillbaka.
- Vad händer när barnet har fötts? - Jag vet inte.
Världen går kanske under innan dess.
Om jag vore rik så kunde vi rymma.
Han skulle hitta oss.
Han skulle inte sluta leta efter mig förrän jag var död.
Jag hörde de klockorna varje dag.
Där växte jag upp när pesten gjort mig föräldralös.
- Min stackars Sophia. - Nej. Det var min smala lycka.
Systrarna var vänliga och vi levde omgivna av skönhet.
De hade en tulpanträdgård på gården.
En tulpanträdgård? Finns den kvar?
- Vad är vi ute efter? - Begravda skatter.
Tulpanlökar.
Har du gaffeln? Jag sa åt dig att ta med en gaffel.
Det här är en gaffel. Vi har ingen trädgård, vi har ett kök.
Du skulle ha sagt det. Vi skulle ha tagit med en stege.
Upp då.
- Praktiskt. Vad är det för ställe? - Ett kloster.
- Ska vi stjäla av nunnor? - De tillhör inte nunnorna.
De tillhör... påven.
Jag har inget emot att stjäla av påven.
Nej, nej, nej. Jag har inget emot att stjäla av nån påve.
Gäss! Gäss!
- Förlåt mig. - Jag är glad att se er.
- Varför? - Jag trodde att ni var död.
God morgon. Vem är ni?
Jag heter Jan van Loos. Jag är konstnär.
Jag älskar en kvinna som älskar mig. Jag har inga pengar.
- Allt jag kan säga är förlåt. - Ni verkar inte vara en bra konstnär.
Jag börjar bli bra.
Varför väger ni dem?
Ju mer de väger, desto mer är de värda. Och desto fler barn.
Dessa små knölar... Varenda en blir en lök.
Här är en knöl från vår bästa lök. Den gick för 920 floriner på auktion.
Tyvärr hade vi redan sålt den privat för 18-
- gömd bland ordinära enfärgade blommor.
Men den hittade hem igen tack vare generositeten hos näste köpare-
- som hade känslosamma minnen av mig från för många år sen.
Underskatta aldrig Gud. Han glömmer inget.
Jag vill komma in på tulpanmarknaden. Det är nog lösningen på mina problem.
Hjälper ni mig?
Ni kan ju börja med de där.
De tillhörde en fiskhandlare som försvann till flottan.
Gräv upp dem, lagra dem, sälj dem...
...ersätt dem och investera sen vinsten klokt.
Då är kanske er lycka gjord.
Vi säljer!
- Jag mår inte bra. - Var?
- Mitt huvud. - Du behöver bara vila lite.
- Ge ert bud. - Det är 49 vita för 49 gulden.
- Ni är galen. - 22 eller jag går.
Jag är så hemskt sugen på brända mandlar.
Brända mandlar?
- Jag ska köpa åt dig i morgon. - Frun är väldigt snäll.
En Admiral Eyck ska säljas på auktionen.
20 floriner var ger oss en femtiondedel av en konässörslök.
Kanske mer. Och när den säljs igen-
-har dess värde fördubblats!
Varför säljer man något vars värde fördubblas på en månad?
Sen köper vi en lök vars värde tredubblas på en månad.
- Det kan väl inte fortgå i evighet? - Herr de Bye.
Jag kallar det "teorin om den större dåren".
- Där hör ni! Är ni med? - Jag är med!
Putsen måste vara vit, frun.
Vad gör du? Du ska ju vila.
Jag är uttråkad.
Järnet måste poleras på sommaren. Han märker det om man inte gör det.
Och han kommer hem i dag. Ni behöver en större kudde.
- Vi börjar auktionen på 240! - Vi blir rika!
- 240! - 500!
- 510! - 580!
- 610! - 720!
- Nummer 9? - Här, här! Herrn!
- 750. Får vi 800? Någon? - Jag bjuder tolv!
Ni bjuder 1200! Budet är nu 1200.
Jag köper den löken för en hälft i fem kräm-och lilafärgade Miracle.
- Vem är ni? - Er värds indrivare.
Jag är värd massor. Om jag säljer nu är jag en större tok än man kan tro.
- Ännu större? - Tyst, Gerrit!
Ni glömde den finaste!
Ser du vad som händer? Konnäsörs- lökarna stiger mer än vanliga lökar.
Vi ska bara lägga alla våra ägg i samma korg.
Ja. En enda lök. Ju sällsyntare, desto bättre.
Båtbiljetter enligt herr van Loos beställning. 600 floriner kontant.
Visst. Efter morgondagens auktion.
- 220! - 230!
- 250! - 260!
300!
- Var inte ni konstnär? - Det är jag fortfarande.
Jag förstår. Och jag är fortfarande vävare!
- 550! - 600!
Herr Prater sa att ni har haft fullt upp. Men inte med att måla.
Ni börjar vissna och till skillnad från tulpaner så blommar ni inte om.
Jag är värd 1000 floriner i lökar och ägarbevis till dagens priser.
Jag vill investera allt i er fiskhandlares Admiral.
Ert förslag är absurt. Admiral Maria är ingen lejongap.
Det är en tulpanlök värd 2000 floriner-
- som jag kan sälja för 1500 för att jag känner mig medmänsklig.
1200.
1400. Och jag måste gå och välja psalmerna till ottesången.
Kör till! Jag behöver en vecka eller två.
Willem, gå!
Maria? Vad händer?
- Det börjar. Det börjar göra ont. - Är du säker?
Cornelis!
Jag tror att det börjar!
- Maria! Gå och hämta barnmorskan! - Nej, nej.
- Gå och hämta barnmorskan! - Jag behöver henne hos mig. Gå! Gå!
Kom här. Skynda dig.
Gå sakta. Ett steg i taget.
Doktor Sorgh, tack och lov!
- Hur är det med henne? - Er barnmorska släppte inte in mig.
Stackars Sophia har haft värkar i fyra timmar.
- Vem är det? - Doktor Sorgh.
Vänta.
Du är så duktig.
Och andas. Och...
Och igen!
- Herr Sandvoort? - Ja!
- Hur är det med henne? - Bara bra. Förlossningen går bra.
Men jag måste få fråga om er fru... Har hon varit mycket varm på sistone?
- Varm? - Har hon känts varm vid beröring?
Min fru har inte velat att jag rör henne på flera månader.
Huden kan ha ömmat.
- Hur så? - Det är säkert ingenting.
Kom här.
Vad är fel?
Hallå! Ingen där?
Ska jag öppna?
Min husbonde har en fråga till Maria.
- Fråga mig. - Har det börjat än?
Vad är det? Vad är det som har börjat?
- Bad han dig fråga det? - Nej.
- Doktor Sorgh. - Inte nu.
Snälla ni, jag måste prata med er. Doktor Sorgh!
Sorgh. - Inte nu, snälla ni.
Jag kräver att få prata med er!
Om ni måste välja, låt då barnet dö. Jag bönfaller er.
I Guds namn, skona min fru.
Är det inte upp till Gud?
Fortsätt krysta!
Så ja! Bra gjort!
Är det där mitt barn?
Tack.
Kom, mitt barn.
- De gick för över 1000 förra veckan. - Marknaden har förändrats. Nej tack.
Tänker ni inte bjuda på den här?
- Jag ber. Det är inte så dyrt. 300? - Nej. Jag beklagar, herr Daan.
- Mår hon bra? - Ett välskapt barn. En dotter.
Men Sophia?
Hör upp!
Jag har den mest omtalade nya blomman på många säsonger!
Admiral Maria!
Säkert inlindad i halm och lagrad till den man som köper den i dag.
- Varför säljer ni den nu? - Vad har ni hört?
Jag lämnar Amsterdam. Jag seglar till Ostindien i morgon.
Där är den.
En unik möjlighet för alla här.
Admiral Maria.
Vem bjuder?
Det var smittan.
Vår stads orena vatten. Ni får inte röra henne.
Hon är hos Gud.
Vad är det för sorts gud? Varför skulle han tvunget ta henne?
Jag sa ju till er! Fördöme er!
Jag sa det ju. Jag bönföll er om att skona henne.
Det var pesten.
Enligt stadens lagar måste rummet rökas...
Låt mig få kyssa henne! Låt mig få kyssa henne!
Rummet måste rökas, sängkläderna brännas-
-och kroppen begravas utan sorgeakt.
400!
Tack, frun. 400.
Högre bud än 400?
500.
Fem. Fem längst fram.
- 600 här. - 700!
- 900! - 1000!
Maria.
Ja, du också.
Vi måste få hit en amma.
Amman har redan varit här. Hon sög bra.
Det var Guds vilja att er fru togs.
Men det var också hans vilja att ge er en dotter.
En vacker, välskapt dotter.
För det måste vi vara tacksamma.
Jag ska ta hand om henne-
-som vore hon mitt eget barn.
Så, så.
Vi ska kalla dig Sophia.
Hon har min näsa, visst har hon?
Kistbärarna kostade lite extra. Jag fick köpa deras tystnad.
Ser ni den? Vet ni vad herr de Bye betalar för den? 8000 gulden!
Kom igen senare, så får ni pengarna.
Förlåt, men jag väntar här. Har ni något drickbart?
Jag ska ha pengarna för era biljetter.
Två överfarter till Ostindien. Jag går inte förrän jag har pengarna.
- Lämnar ni landet? - Och han kommer inte tillbaka.
- Har ni pengarna? - Ja. Har ni löken?
- Jag ska hämta den nu. - Nej. Sist fick jag vänta i en månad.
- Tror ni att jag ska sticka? - Ja!
Hur ska jag hämta löken till herr de Bye och betala er-
-om jag hålls fången i mitt eget hus?
Skicka er vän.
Är du nykter?
Jag minns inte hur sprit smakar.
Ta denna. Ta den till Sankta Ursulas. De har ett paket till dig. Hör på nu.
Drick ingen sprit.
Gå!
Gerrit, din gamla tokstolle! Kom och drick ett stop!
Gerrit, vart ska du?
Sophia.
- Ni är i vårt hus. - Ni är fri.
Försiktigt.
Jag har gjort något fruktansvärt.
Vad har jag gjort?
Tack, herrn.
- Vad är det? - En present från vår trädgård.
En lök.
Mycket fint.
Fint att se den i dagsljus.
Kom ihåg din Bibel. Det var två rövare.
Tack.
Och bara en blev räddad.
Kommer han?
Gerrit. Tack gode Gud!
Jag ska ha mina pengar.
Sätt er.
Jag måste gå tillbaka.
- Jag måste gå. - Nej, ni måste stanna här.
Slå inte djuret! Det är elakt!
Ni kan inte gå.
Då drar ni med oss alla i fallet.
Hjälten Gerrit! Hjälten Gerrit!
Säg till Jan att jag beklagar.
Säg att febern gick ner.
Drick! Drick! Drick!
Så Sophia insåg att det inte fanns någon väg tillbaka.
Och ingen väg framåt.
Hon insåg för sent att hon gick i sin egen fälla.
Och att det vore bättre om hon var död.
Jag kommer.
- Willem. - Maria.
Var har du varit?
Afrika.
Afrika? Afrika?!
- Du måste säga sanningen, Maria. - Har du varit i Afrika?
- Säg sanningen. - Vad då, sanningen?
Jag såg dig och målaren. Du svek mig. Det trodde jag inte.
- Jag och målaren? - Jag såg er.
Det var min husmor och målaren. Willem.
Det var fru Sandvoort och målaren.
Hon är din.
Hon är vår.
Jag har slagits med zigenare!
Jag har räddat åsnor!
Var i herrans namn har du varit?
Jag har slagits med zigenare.
Jag har slagits med Bacchus.
Jag slogs med dem... och jag vann.
Var är paketet?
Gerrit. Paketet.
Från Sankta Ursulas.
Löken?
Jag åt upp den.
Din fördömda idiot.
Fördömda idiot!
- Min chef blir inte glad för det. - Vi är alla förlorade.
- Ni kan hälsa hem. - Vi kommer tillbaka.
Vad har du gjort?
Kära nån.
Låt henne förbli borta, herrn. Låt henne förbli död.
Hon drevs av vansinne. Det gjorde vi alla.
Allt är bra.
Fru Maria... Så titulerar jag dig-
- efter ert giftermål som måste ingås snarast.
Och må Gud välsigna det och ert barn.
Handlare Sandvoorts hus har fyllts av förtvivlan-
-men jag bommar inte igen det.
Och även om jag vet att du var delaktig i bedrägeriet, Maria-
- så förlåter jag dig, för jag har också syndat.
För jag köpte Sophia som hon vore fint silver eller en dyr målning-
- och i min längtan efter ett barn behandlade jag henne illa.
Må lyckan stå dig bi, fru Maria.
Fyll huset med nytt liv, för det är ditt.
Men i gengäld måste du värna om mitt namn och skydda mitt arv-
- för i världens ögon är detta barn min arvinge.
Bara du och Willem kan få veta sanningen. Berätta inte för någon.
Det är vår hemlighet att bevara. Jag önskar er all lycka.
Jag far till Ostindien. Farväl.
- Vart har hon tagit vägen? - Hon insåg vad hon hade gjort.
Jan, bubblan sprack.
Jag måste hitta henne.
Sophia!
Det är slut!
Jag är ruinerad!
Herregud!
- Stanna! Stanna! - Sophia!
Hon är död.
Strax därpå ingrep regeringen och förbjöd tulpanhandeln.
På en natt kraschade marknaden. Tusentals blev utblottade.
Allt detta bottnade i en kärlek till skönhet-
- en passion för blommor vilkas liv är ännu kortare än vårt.
Men även om blommorna hade vissnat-
-så levde målningarna vidare.
8 ÅR SENARE
Ni har gett henne nytt liv.
Bara för att plåga mig än mer av att veta att hon är död.
- Vet ni det, herr Van Loos? - Ja. Hon dränkte sig.
Vi kan inte säga att vi vet mer än vi kan veta.
Överlåt resten åt Gud. Han tycker inte om dystergökar.
Er mecenat ledde mig hit, för han vill beställa ett verk av er.
Se det här som en tröstens plats. Ni blir inte störd.
Historier slutar inte. De går bara skilda vägar.
Vi tar farväl av dem utan att veta vad som kommer härnäst.
Cornelis har ett nytt liv.
Och en familj att älska.
Det har jag också.
Se på den här duktiga lilla flickan!
Sophia!
Din historia har bara börjat, min lilla Sophia.
Och nu vet du sanningen.
Du är uppkallad efter min kära vän-
- som trots alla sina synder hjälpte till att sätta dig till världen.
- Jacob, släpp fram din syster. - Daniel, kom till bordet.
För det vi nu ska få, o Herre-
- för dina välsignelser och dina gåvor som skördats på land och i haven-
- och för huset och herr Sandvoort, välsigna honom och hans nya familj.
För allt som vi har, i nöd och lust, nu och för evigt-
- må dina tjänare vara i sanning tacksamma.
Herr Sandvoort ville att Willem och jag skulle bo i hans hus-
- och fostra dig som dottern som Sophia gav honom.
Men nu vet du varför vi alltid har älskat sig som vår egen-
-vår förstfödda, Willems och min.
För det var du och det har du alltid varit-
-min egen Sophia.
Amen.
Text: Thomas Jansson Scandinavian Text Service 2017
Ansvarig utgivare: Kristina Pesznecker Scanbox Entertainment Sweden AB